Tidligere på Ghost Whisperer.
Etter ulykken så jeg Jims spøkelse tre inn i Sams kropp.
-Du er tilbake. -Kjenner jeg deg?
Jeg ser den samme fyren du ser.
Det er ikke Jim.
Jeg vet hva jeg ser i de øynene,
og Jim er der inne et sted.
Du tror vel ikke at jeg er mannen din reinkarnert?
Du er den eneste som kan se meg. Hjelp meg.
-Var det noe der? -Beklager igjen at jeg var så distrahert.
Hvor er det hun alltid stikker?
Hun var ikke her i dag morges. Ikke i går heller.
Fra redningen av Rockland-studenten
SlSTE NYTT Savnet student reddet
som var savnet etter et opptaksritual.
-De fant den jenta. -Ja. Gode nyheter.
Hvor var du?
På... På brannstasjonen.
Ja, du sa det. Jeg hadde glemt det.
Senere.
Samme som det aldri var ANTlKVlTETER
Hvis det er Sam, kan du si at jeg er på restauranten?
Han får ikke avlyse igjen.
En telefonselger. Hva skjer?
Han har oppført seg merkelig i det siste,
som om noe har forandret seg.
Som hva da?
Som om han ikke stoler på meg, og hvem kan klandre ham?
Jeg flyr alltid rundt etter ånder eller hvisker med Eli.
Men du vet det. Det handler om ånder.
Melinda, du må fortelle ham det.
Forhåpentligvis tror han deg, i verste fall syns han du er eksentrisk.
Slik jeg gjorde.
Hva?
Ingenting. Jeg skulle si det under middagen i kveld,
men noe i meg håpet at du ville fraråde det.
Du sier til folk at du ser ånder stadig vekk.
Ja, men jeg pleier ikke å følge opp med:
"Du er forresten min manns sjel i en annen manns kropp.
"Sender du saltet?"
Har du tenkt å fortelle alt?
Først vil jeg se hvordan han takler evnen min.
Små skritt.
God natt.
-Du spiste ikke stort. -Jeg var visst ikke sulten.
Det var godt du kunne ta deg litt fri.
Ja, det har vært hektisk.
Jeg ville at vi skulle tilbringe tid sammen, men...
Glem det.
Jeg tror jeg vet hva som foregår,
og jeg vil løse spenningen, for jeg hater hemmeligheter.
Bra. Det ville vært fint, jeg...
Hva er i veien? Ser ut som du har sett et spøkelse.
Faktisk...
OVERNATURLlGE og PARANORMALE ETTERFORSKERE
Hva i helsike?
Greit, så... Vi har alt. Greit.
Hvor lenge må vi bli på dette hotellet?
Trolig bare i natt. Hvis det skjer så ofte som du sier,
bør jeg vite noe innen daggry.
John? Devon? Hva foregår?
Hei, Melinda. Vi bare...
Noen merkelige ting har foregått.
Lyder. Ting som flytter seg.
Dørene begynte å åpne seg. Låste dører.
Ja, vi orker snart ikke mer.
Du syns sikkert dette høres sinnssykt ut,
og ikke ta det ille opp,
men da rørleggeren og elektrikeren ikke kunne hjelpe,
hadde vi ingen andre å ringe enn...
Linus Van Horn. OPE. Overnaturlig og paranormal etterforskning.
Her er kortet mitt.
Hva gjør du egentlig?
Ånder avgir energi.
Jeg setter opp infrarøde kameraer,
fintfølende lydopptakere, temperaturmålere...
Det er mange som ikke tror.
-Dere er nok blant dem. -Nei da, det er bare...
-Jaså? -Absolutt.
Trenger dere en spøkelsesjeger...
Nei, det går bra. Jeg står allerede i gjeld til heksedoktoren min, men takk.
Heksedoktorer.
Spøkelsesjegere? Er folk virkelig så dumme?
Kundene eller spøkelsesfyren?
Hva er forskjellen? Dette er idioti. Spøkelser?
Det du sa om å lette stemningen...
Vet du hva? Jeg glemte å skrive ut en sjekk til nettstedfyren.
Jeg skal bare en tur i butikken.
-Jeg kan bli med. -Nei da.
Jeg kommer nok til å gjøre andre ting
når jeg først er der, så jeg... Vi ses senere.
Greit.
Jeg var så nær å fortelle det.
Og så måtte denne fyren dukke opp.
Hvordan kan Sam ta meg alvorlig
når en begravelsesbil kjører rundt i byen
med et spøkelse på taket?
Hva om det virkelig er en ånd hos vennene dine?
Da må den behandles med respekt og hjelpes videre.
Ikke sant? Ikke plages og fotograferes
av en fyr som ikke aner hva han driver med.
Vent litt. Kan disse folkene virkelig påvise ånder?
Ja, noen av dem. Men ikke noe mer.
De kan gjøre film- og lydopptak,
men ikke kommunisere med ånder.
Så folk bruker en masse penger
på å forvirre og irritere ånder og gjøre vondt verre.
Evnene våre bør bare nevnes ved behov.
Ellers risikerer vi å bli til spott og spe.
Tro meg.
Høres ut som du snakker av erfaring.
Jeg ble nesten avslørt av det nettstedet.
Hvorfor kommer du hit? For å lufte frustrasjon?
Nei. For å få hjelp.
-Oi sann. -Vær så snill.
Kan du bare gå bort dit og finne ut om det er en ånd,
og få ham videre?
Og be den fyren dra et annet sted.
For jeg...
Jeg må fortelle Sam sannheten med et lite snev av verdighet.
Hvis du vil vite om ånder, trenger du riktig utstyr.
Det er en K2-måler.
Den måler magnetfelt.
Teoretisk, hvis den brukes riktig,
bør man kunne få ånder til å kommunisere.
To pip for ja, ett for nei, den slags.
Låter primitivt.
Har du kommunisert med ånder?
Nei, ikke ennå.
Men jeg har hørt dem. Gjennom ESF.
-Elektronisk... -Stemmefenomen. Ja.
Jeg har sett dem også. Fotografert. Her.
Se på disse.
Se på det. Jeg brukte et TDK.
Det er et termisk digitalkamera.
Fanger opp langbølgede infrarøde stråler,
ting som er usynlige for menneskeøyne.
Men jeg oppgraderte til FFSK.
Jeg skal ikke spørre.
Det er et flerfrekvent sensitivt kamera.
Og helt siden jeg fikk dette,
har jeg påvist ånder overalt.
De ser ut som støvpartikler.
Ja, men de ble tatt i totalt mørke,
hvor det ikke finnes lys til å se støv i.
Jeg syntes du sa du trodde på det.
Jeg tror. Med vitenskapelig skepsis.
-For en sexy ånd. -Hva?
Beklager. Det er ekskjæresten min.
-Og du tok alle disse med et fler... -Frekvent sensitivt kamera.
Stemmer. Dette her. Det er ikke billig.
Hva gjør vi nå?
Vi slår av lyset og venter.
Greit.
-Hei! -Vent.
Hei, hei, hei.
Se på dette. Kom hit.
-Det er helt klart noe der. -Ja, det kan du si.
Vent, dette er så sprøtt. Normalt med en ESF,
-dukker noe opp på FF... -Trappen! Rett den mot trappen!
Hva?
Der!
-Rett her. -Er det virkelig...
Kom igjen.
-Jeg har sett min første ånd. -Ja.
Men hvordan visste du hvor den var?
Kan du se oss?
Følger du med? Jeg har sett min første ånd!
Så denne fyren er seriøs?
Han kan ta bilder. Ikke noe annet.
Frøken "Jeg ser ånder stadig vekk"?
Kan vi nykommere nyte det litt? Vær så snill.
Ok. Det holder. Snakket du med ånden?
Nei, men jeg nevnte at jeg kan høre dem,
så Linus forlenger kontrakten.
Går du god for denne fyren?
Jeg bare hørte ånden han fotograferte,
altså er han seriøs.
Vil ikke dette hjelpe deg å bevise for Sam at det finnes ånder?
Utydelige auraer ville ikke ha overbevist meg.
Takk. Nei, du må hjelpe ånden videre, og bli kvitt denne fyren.
-Bare gi meg litt mer tid. -Jeg har ikke mye tid.
Da jeg prøvde å snakke med henne,
skjønte hun at hun ble filmet, og forduftet.
Flott. Så hun skjuler noe.
Det ville vært lettere om du bare kom dit og...
Jeg kan ikke.
Begynner jeg å være i et hus med et plastikkspøkelse,
vil Sam tro jeg er gal.
Jeg har undersøkt litt.
Vennene dine kjøpte huset
fra boet etter en Evelyn Bellsbury,
en pensjonist som bodde der fra 1 9 72
til hun forsvant.
Saken ble aldri oppklart.
Oppklar den, da!
Bare finn ut hva som holder denne Bellsbury her
og få henne inn i lyset, så Melinda kan si det til Sam!
Jeg orker snart ikke mer av dette.
Ok. Jeg skal ordne det.
Ok.
Kom igjen. Få se hvem du er.
Gjør djevelen til skamme
Antikvitetshandler Melinda Gordon,
ser ut til å skjule noe svært mystisk...
Ingen URL. Ugyldig adresse.
Pokker ta.
Trøbbel! Nei! Nei! Beklager, men ser du ikke skiltet?
lNGEN SELGERE
Jeg selger ingenting. Jeg...
Jeffrey Crockett? Dr. Eli James.
Jeg skriver en avhandling om Grandviews eldre,
og jeg lurte på om du visste noe om naboen din,
Evelyn Bellsbury?
Litt. Vi kjøpte huset for 1 0 år siden,
rett før hun forsvant.
Jeg håpet å finne ut litt mer om det.
Ja, hun var en snill gammel dame.
Vi kalte henne fru Blåbær fordi hun lagde
fantastisk gelé og syltetøy.
Trøbbel! Nei!
Jeg visste ikke at hun var gift.
Det var bare henne og parakitten hennes, så vidt jeg vet.
Vi ble sjokkert da hun forsvant.
Husker du noe om det?
Hun kom med noen nydelige blåbærterter
til jul.
Fyllet var helt utrolig. Deigen var som smør, den...
Trøbbel!
Så, noen uker senere,
var det politibiler foran huset hennes.
Så hun bare dro?
Det vet ingen sikkert. Bilen hennes var der,
nøklene hennes var i vesken i huset, sammen med førerkort og pass.
Det var fremdeles en masse blåbærterter i vinduskarmen.
Kan hun bare ha vandret av sted?
Hvor langt kunne hun ha kommet?
Hun gikk med stokk.
Jeg må slippe ut hunden. Du må gå.
Gi meg fem sekunders forsprang, da.
-Hei. -Sam. Hei.
Beklager, men Melinda gikk nettopp ut.
Har du noen anelse om hvor hun kan være?
Faktisk ikke. Men du får gjerne bli,
eller så kan jeg si at du stakk innom.
Ok. Ja.
Hun er ganske reservert, ikke sant? Melinda.
Hvor hun går hele tiden. Hva hun gjør.
Ja, hun er litt privat av seg.
Det er ikke meningen å grave.
Men jeg blir ikke kvitt følelsen av at det foregår mer i livet hennes
enn å selge antikviteter.
Hun er sammensatt.
Jeg vet det. Jeg forstår, og det er greit.
Hun har mistet mannen sin, og kanskje jeg krever for mye nå,
men om det er noe som foregår,
skal hun vite at hun kan snakke med meg.
Det vil hun. Det vet jeg at hun vil.
Jeg håper det.
Sam. Melinda har et stort hjerte.
Hun er et godt menneske, og hun hjelper mange,
hun liker bare ikke å være i rampelyset eller ta æren.
Æren for hva da?
-Du må bare gi henne litt tid. -Ja.
Og når hun snakker med deg,
må du ha et åpent sinn, ok?
På vidt gap.
Vær så god. Kaffe, og til ære for ånden vår,
blåbærkaker. Jeg har undersøkt litt,
-og ånden vår... -Det er trolig Evelyn Bellsbury,
som naboene hengivent kalte fru Blåbær.
Så du møtte Trøbbel?
Ja, og jeg kjøpte ham hundekjeks også.
Jeg er forberedt.
Hvis Bellsbury sier hva som skjedde med henne,
-kan hun være... Det kan være henne. -Henne?
Ja, mange tror at folk som oss er gale,
men om vi kan bevise at en ånd
hjalp oss å løse en savnet-sak...
Hun er her. Slå av lyset.
Kom hit.
-Jøssenavn. -Snakk med henne.
Snakk med henne!
Evelyn? Kan du si hva som skjedde med deg?
Hun beveger seg. Her, ta på deg disse.
-Hun beveger seg ganske sakte, for... -Hun gikk med stokk.
Ja.
Og se! Der!
Herregud. Det er virkelig henne.
Dette er toppen.
Vent. Vent nå litt. Det er døren beboerne sa at stadig åpnet seg.
Selv når den var låst.
Jeg har gåsehud. Har du gåsehud?
Mrs. Bellsbury?
Hun er borte.
Unnskyld. Min feil.
BETTY HlNES KAKEMlKS
Kakemiks?
Den er tom.
Se. Det er en falsk bunn på denne.
Tretten cent.
Det er en gammel bankbok.
Se her! Rett før hun forsvant
tok hun ut alt hun hadde i kontanter.
Tror du hun gjemte alle pengene sine i disse kakeboksene?
Ja.
Men hvor er pengene nå?
En enslig gammel dame tar ut alle sparepengene sine, og så...
Vent, tror du noen visste at alle pengene hennes var her?
Kan ha vært hvem som helst.
En hushjelp eller en som fulgte henne hjem fra banken.
-For så... -Forsvant hun.
Hun etterlot seg nybakte blåbærterter
som sto til avkjøling i vinduskarmen.
Så bortkastet. Jeg tror hun kan ha blitt myrdet.
Mord. Vi snakker om mord.
Stakkars gamle fru Blåbær.
Hun la pengene på krukker, og de knertet henne.
Greit. Demp deg.
Er du mafiamedlem, eller?
Vent til du ser bildene.
Har han lastet opp dette til nettstedet?
Ja, han må tjene til føden. Og hvis Linus løser en mordsak,
kan han få seriøse spøkelsespenger.
Du sa dette var en lidenskap for ham.
Ja. Og etter å ha sett min første ånd,
vurderer jeg også å si opp jobben min.
Ble du så inspirert av en kornete flekk?
Ikke kall fru Blåbær en flekk.
Hun er en snill, myrdet gammel dame.
-Hvordan vet du det? -Hun bakte. Godsaker.
Hvordan vet du at hun ble myrdet?
Hun ledet deg til noen lagrede penger...
Alle pengene hennes.
Tatt ut noen dager før hun forsvant.
Så forsvinner både de og hun. Hva?
Tror du hun reiste med terter i vinduskarmen?
Jeg vet ikke. Hun var 76 år gammel.
Kanskje hun glemte dem.
Jeg glemte dem!
Hvorfor kan ikke dette være mord?
Er du sjalu fordi jeg leker med Linus og ikke deg?
Hvis hun ble drept av noen, hvorfor ikke bare fortelle deg det?
-Sam! -Hei.
-Eli. -Melinda.
-Eli. -Sam.
Jeg bare... Jeg ville stikke innom. Jeg så du var hjemme, og...
-Hva er det? -Det er...
Det er han fyren.
Spøkelsesfyren, hva?
Ja. Eli viste meg det.
Ja, jeg snakket med ham.
Jeg liker folk som er annerledes.
Hva er det? Skal det være en ånd?
Ja, jeg tror det.
Ja. Hvordan klarte han det?
Hvorfor tror du han har gjort noe?
Vent, dere tror vel ikke på disse greiene?
Han har registrert lyder og energi i bevegelse.
Det er da lett å forandre bilder?
Sikkert. Men naboene sa de hørte stemmer
når ingen andre var hjemme.
Hørte lyder. Som smell om natten.
Det er som regel luft i rørene.
Og energien?
Er det ikke da vi roter bort nøklene våre?
Hvorfor er du så sikker?
Jeg vet knapt hvem jeg er, så jeg er ikke sikker på mye.
Men én ting jeg er sikker på, er at ånder ikke finnes.
Og jeg er sikker på at sånne folk, som sier de gjør det,
bare spiller på andres frykt.
Hvorfor er Sam så negativ til alt som er paranormalt?
Som om en ånd hadde spist hunden hans eller noe.
Ja, det er merkelig. Jeg mener, sånn var aldri Jim. Langt ifra.
Du fortalte ham det, og han trodde på det med en gang?
Han trodde iallfall på meg.
Det er vanskeligere for ham å gjøre det nå.
Vent, hør her. Jeg får følelsen av...
Og denne treskallen?
-Han gjør det ikke lettere. -Ondsinnet? Hva kan de gjøre?
Ingenting. Det går nok bra. Hun er...
Du sa en kvinne ble myrdet i huset vårt, og er der ennå.
Er det bra?
Det er... Hei.
Jeg ville bare se hvordan det gikk.
Helt ærlig? Forferdelig. Gjett hva!
-Vi har kjøpt et hjemsøkt hus. -Jeg...
Vi så bevisene!
Snakker dere om den forrige eieren?
Bellsbury? Har dere truffet henne?
-Nei, har du? -Nei.
Har dere sett henne engang?
Hvordan ga hun seg til kjenne?
Vi begynte å høre klirring og banking om natten.
Og krukkene skranglet i kjelleren.
-Krukkene? -De forseglede glasskrukkene
folk kjøper til konservering?
Hun hadde flere hundre.
Vi må sjekke inn på nytt på hotellet om vi vil bli en natt til.
-Godt å se deg. -l like måte.
Og du. Ring oss om du finner ut noe.
Ja, og jeg er overbevist om at ånder ikke ønsker å skade oss.
De ønsker bare å bli hørt og forstått.
Du...
Du fortalte meg ikke om krukkene.
Jeg visste ikke om dem.
Du sa hun gjemte pengene sine i spiskammeret.
Så er de borte, hva annet mangler?
Liket?
Fruktene av arbeidet hennes.
Ok. Hun bygget seg opp et lager.
Hvilket år ble hun savnet?
Jeg tror det var 1 999.
Så siste gang naboene så henne, var i julen.
Men hva om... Hva om hun ikke sparte til jul?
Hva om det var til nyttårsaften?
Mrs. Bellsbury?
Det er deg. Kan du si meg hva som skjedde...
Nei, nei, nei. Hei, vent!
Kom tilbake!
Hun er her!
Hun er... Hun er her.
Dette er sinnssykt.
Hva er det? Hører du det?
Jeg hører ikke ånder. Du gjør.
Riktig.
Vent.
Kom igjen.
Ja.
Hvorfor lager hun den lyden?
Nei.
Vent litt, hva skjedde?
Ser dere dette?
Det er Bellsbury! Jeg kjenner kjolen, jeg så den på et bilde. Milde himmel!
-Ser dere dette? -Jeg ser det.
-Jeg så det. -Og?
Riktig kropp, feil ånd.
Trykklåsen gikk i vranglås, og hun ble innelåst.
Det var ikke ran heller.
Politiet sa de fant sparepengene der nede.
Minus de 1 3 centene vi fant i kakeboksen.
-Det var det ranetlmordet. -Ja.
Det er jeg glad for.
Jeg skal hente litt mer utstyr,
se om jeg kan komme inn.
Politiet trenger kanskje hjelp.
Det finnes ennå en historie å fortelle.
Takket være dette, er det jeg som kan fortelle den.
Jeg tror Bellsbury har hatt fred lenge nå.
Sikkert at du ikke så ånden hennes?
Ikke om hun ikke var transseksuell eller 20 år yngre.
Hva gjorde hun der nede?
Jeg tror hun forberedte seg til tusenårsskiftet.
Krukkene, hermetikken, pengene hun gjemte
i det hemmelige rommet.
Et panikkrom.
Hun laget et panikkrom fordi 1 999 nærmet seg slutten.
Ja, hele verden gikk amok.
1 . januar 2000
skulle datamaskinene svikte, bankene kollapse.
Livet slik vi kjenner det ville slutte.
Hun var en tusenårsskrulle.
Hvem var ånden som ledet oss til henne?
-Ingen anelse. -Ikke Linus heller.
-Og fru Blåbær snakker ikke. -Vent litt. Linus.
Hva om vi har rett?
Hva om ånden ikke er noen i hennes eller de nye eiernes liv?
Hvem har vi da igjen?
Linus?
Jeg sa det fordi du hadde sagt det.
Helt siden han kjøpte utstyret sitt, det veldig følsomme utstyret sitt,
har han sett ånder overalt.
Jeg har ikke sett ånder overalt. Har du hørt noen?
-Jeg regnet med at han overdrev. -Hva om han ikke gjorde det?
Hva om grunnen til at bare han finner ånder,
er at det er han som blir hjemsøkt?
Som du ser, er det hjemsøkt.
Det er helt utrolig.
Tre journalister har ringt, jeg har to nye kunder, og nettstedet mitt
-får flust med treff. -Grattis.
Det var du som skjønte at mrs. B forberedte en katastrofe.
Du bør ta noe av æren.
Jeg takker for det, men jeg foretrekker å jobbe i det stille.
Hvorfor det? Det er så stilig. Du kan forandre folks syn
på de døde, på det ukjente, på alt mulig.
Det kan forandre folks syn på meg.
Du kan ikke tenke på det.
Jeg har betalt prisen for å tro,
men det gjør ikke noe, for det er viktig for meg.
Hvorfor?
Én dag hørte jeg ånder, og jeg trengte en forklaring.
Men du valgte å tro lenge før du fikk bevis.
Jeg hadde bevis. Tro meg.
Jeg vokste opp i en dårlig bydel.
Og da vi var ni, ble en venn skutt på vei over gaten.
Det var ganske vanskelig å føle seg trygg, men jeg gjorde det.
Hvorfor?
Bestemor fortalte meg at han var sammen med meg.
Din venn som døde?
Hadde bestemoren din evnen?
Hun kan verken se eller høre ånder. Men hun tror på skytsengler,
og hun sa at jeg hadde en med meg nå.
Hun må ha hatt rett,
for hvordan skulle jeg ellers ha kommet ut derfra?
Gjennom studiene
ble jeg hele tiden ledet til folk som ville hjelpe meg.
Folk som Carrie.
Carrie? Hvem er Carrie? Var det noen som døde?
Nei, det er ekskjæresten min. Du så et bilde av henne.
Ja. Selv etter at hun slo opp,
lånte hun meg penger til å kjøpe kameraet.
Er ikke det snilt?
Jeg er interessert i skytsengelen. Er han ennå med deg?
Absolutt. Jeg antar det.
Kan det være en annen enn vennen din
-som døde som barn? -Vær så god.
Som en mann i 50-årene som du kan ha kjent?
Ganske spesifikt, Eli.
Kjenner du noen som er død, som passer den beskrivelsen?
Nei, ikke en sjel.
Hører du noen nær meg?
For Carrie ville ha
fanget opp noe sånt.
Carrie, kjæresten din?
Nei, nei, nei. Jeg oppkalte kameraet mitt etter henne.
Ok, men du sa at Carrie fanger opp åndebilder.
Stort sett hvor enn du kommer etter at du fikk det. Det er en ånd rundt deg.
Ånder finnes overalt. Jeg mener, jeg så dem bare ikke før jeg fikk Carrie.
Når var det?
Han kjenner ingen som passer beskrivelsen?
Tilsynelatende ikke, men jeg vet når han begynte å fange opp ånder.
Ånder, eller denne bestemte ånden?
Det må du finne ut. Jeg har oppgaver å rette.
Alt begynte da kjæresten, Carrie, slo opp
og lånte ham penger til kameraet.
Et ganske stort lån.
Eli, jeg er ikke sjalu.
Hun og jeg har ikke vært sammen lenge nok til at jeg kan bli sjalu.
Men jeg har merket meg at du
går inn og ut hos Melinda til alle døgnets tider.
Vi er venner.
Det er ikke det jeg er ute etter her.
Jeg tror ikke et øyeblikk at dere er involvert.
Ikke et øyeblikk?
Vi er ikke det, men... Et øyeblikk?
Eli. Det gjelder likene.
Unnskyld?
De døde personene som pleier å dukke opp
hver gang Melinda blir interessert i noe.
Som den lille jenta i bunnen av brønnen
som hun plutselig ble så fascinert av.
Og den studentjenta som forsvant i skogen.
-Hun var ikke død. -Nesten død.
Og så er det den gamle damen de nettopp fant.
Eli, jeg må vite det. Jeg vet du jobbet med denne saken.
Sak? Hva snakker du om? Jeg er professor.
Ja, men du er også psykolog
og gir råd til politiet.
Hvorfor tror du det?
Det sa du en kveld vi tok noen drinker sammen.
Jeg må slutte å drikke.
-Du drakk én øl. -Det er patetisk.
Jeg må slutte å skryte.
Jeg snakket med Delia, og hun sa: "Gi Melinda litt pusterom.
"Hun gjør så mye for samfunnet.
"Hun hjelper folk."
Si meg, hvordan gjør en antikvitetshandler det?
Man kan gjøre ting. Man kan...
Greit, jeg skal si det.
Hun er profilerer, ikke sant?
Om hun var det, og jeg sier ikke det,
bør vel hun fortelle deg det?
Hun lyver for meg.
Jeg vil bare vite hvorfor.
Og jobber hun ikke for politiet, hva i huleste driver hun med?
Vær så snill.
Hør her.
Offisiell tittel er kriminolog.
Men hun jobber i all hemmelighet.
FBl insisterer på det.
Ja.
Så Linus sendte deg til meg for å få attest?
Hvordan visste du at du var hjemsøkt?
Jeg har følt ting rundt meg.
Jeg antar at du tror på det Linus gjør.
Det viktigste er at han tror på det.
Motivet hans er ikke penger.
Da jeg var med ham,
måtte jeg overtale ham til å ta seg betalt.
Pleier du...
Mater du fuglene sånn som det hver kveld?
Nei. Det er en vaskebjørnunge.
Jeg tror moren har forlatt den.
Jeg er vel bare en helgen for tapte saker.
Som Linus.
Jeg antar at han ikke hadde mye hell med seg da du var der.
Med å finne ånder, mener jeg.
Nei. Ikke så mange.
Men så du ham på nyhetene i går kveld?
Han fant en kvinne som hadde vært savnet i mange år.
Om bare visse personer kunne sett ham nå.
Hvem snakker vi om?
Faren min.
Han er død.
Beklager.
Han var alltid så hard mot Linus.
Han mente han var en taper og en skrulling.
Masse bortkastet potensial.
Ikke en å bygge opp en fremtid med.
Og når sjekkene stadig var uten dekning
og en morsom date var å gå og hente ut den inntauede bilen,
ga jeg etter.
Jeg slo opp.
Men du savnet ham.
Fælt.
Nok til å kjøpe nytt utstyr til ham?
Da faren min døde, så jeg ingen fare i det.
Har du bilde av ham? Faren din?
Ja, hvordan det?
Jeg tror jeg kan si det snart. Om jeg bare kan få se et bilde.
Jeg har noen på telefonen.
Han ville snudd seg i graven om han visste hva jeg gjorde.
Jeg tror han har gjort mye mer enn det.
Nye kunder.
Linus-showet har visst blitt forlenget nok en gang,
men folk er ikke klar over at ånden han ser etter,
er ekskjærestens far.
Hva feiler det deg?
En psykolog burde kunne styre sinnet.
Men se på meg, jeg skjelver.
Er du virkelig så sint? Han er en ånd, de lyver hele tiden.
Nei, dette er noe annet. Linus kan ikke se ånder som oss.
Men det rystet aldri troen hans.
Han fortjener ikke å bli gjort narr av på denne måten.
Du bryr deg visst virkelig om ham.
Ja. Han er en slags protesjé for meg.
-Han ser opp til meg. -Så søtt.
Ikke søtt, det er seriøst.
Jeg håper dette åndekrypet blir på jorden for alltid.
Jeg er glad han rotet det til så ille
at han fikk Linus til å se ut som et geni.
Du sa at ånden fikk Linus til å se ut som et geni.
Ja, planen hans slo feil.
Hva om det var planen hans?
Ok? Hva om ånden faktisk prøver å hjelpe ham?
Så nå er plutselig ånden en fin fyr?
Hva er galt i det?
Hva skal jeg gjøre med sinnet mitt nå?
Gå det av deg. Greit?
Vi må snakke med Linus. Gå.
Med en hel natt til å observere, kanskje to,
kan jeg bekrefte om
tilkjennegivelsene skyldes en spektralhjemsøkelse.
Så dette er seriøst? De maskinene kan påvise ånder?
Snakket dere ikke med Devon og John?
Hva skjer så? Hvordan blir man kvitt dem?
Jeg mener, det er... Det er en hel prosess.
Men påvisning er første trinn til eliminasjon.
Kan du unnskylde oss et øyeblikk?
-Ja. Naturligvis. -Ok.
Jeg antar omtale er bra for omsetningen.
Helt siden den Bellsbury-saken
virker det som om alle som har luft i rørene har en ånd.
Jeg sier ikke at de ikke har det,
men det føles ille å utnytte det.
Var det slik John og Devon fant deg,
fordi du hjalp en de kjente?
Det er faktisk en morsom historie.
Både John og Devon sa at de fant nettleseren sin
åpen på mitt nettsted, og de trodde at det var den andre som hadde gjort det.
Jeg har sett tegn på at ånder påvirker elektronikk før,
men det virker som Bellsbury ville jeg skulle finne henne.
Ja. Mye tyder på det.
Ok.
Ok. Du har kanskje rett. Ånden er kanskje ikke ondsinnet.
Dermed må han ha ledet deg hele tiden.
Til pengene, til rommet i kjelleren, alt.
Men vi gjorde ganske bra etterforskning, jeg mener...
Og ånden fikk oss til å lete der han ville.
Jeg antydet ikke at du ikke er en god profilerer.
l like måte. Den beste.
Men jeg er ingen profilerer.
Hva?
Sam kom innom tidligere, hadde noen spørsmål.
Eli.
Jeg sa ikke et ord. Om det med åndene.
Jeg sa ingenting. Ikke engang en stavelse.
Det med åndene?
Ja, iblant må man bruke en mindre løgn til å skjule den større.
Hva sa du til ham?
Han kan ha fått inntrykk av at du
iblant jobber for myndighetene.
-Myndighetene? -FBl.
-FBl? -Som profilerer.
Det låter da ganske sexy?
-Hei! Herregud. Går det bra? -Jacob! Jacob.
Går det bra?
Du løp så fort. Jeg ble redd.
Jacob, hva skjedde?
-Det går bra. -Går det bra?
-Jeg bare falt. -Ok.
Hva var du redd for? Hvorfor løp du?
Han sa det var spøkelser.
Sa han det?
Er det sant?
Sa du at det var spøkelser i huset?
Jeg prøvde å forklare for foreldrene, jeg...
Vent litt. Hvordan hva fungerer?
Hvordan kameraet tar bilder av ting som ikke finnes
eller hvordan du får betalt?
Sam, hør her. Jeg tror ikke du forstår hele bildet.
Jeg tror jeg gjør det.
Æren denne fyren tar for å finne et lik,
tilhører egentlig en annen.
Ingenting har noe med ånder å gjøre.
-Faktisk... -Jeg vet dette,
og jeg sier ikke hvordan, men jeg vet det.
Nei, det gjør du ikke!
Du må ikke forsvare denne...
Jo!
Linus sier sannheten.
Hva? Jeg skjønner ikke.
Alt er ekte.
Linus, åndene, maskinene.
Jeg kan lage en åndefinnermaskin på fem minutter.
Batterier, dioder og...
Ja, men jeg...
Jeg trenger ikke maskinen for å vite at det er ekte.
Jeg ser ånder.
Helt siden jeg var liten.
Hvis dette skal være morsomt, er det ikke det.
Jeg vet det.
Kom igjen.
Hva tok deg så lang tid?
Jeg har alle her, men jeg mangler øynene mine.
Er denne ånden klar til å gå videre?
-Hvorfor ikke spørre ham? -Han er her, det vet jeg.
Men hva slags humør er han i?
Bedre enn mitt.
-Det med Sam? -La oss få dette overstått.
Sånn skal det låte.
Carrie, hei.
Faren din er her, og jeg tror det er noe han vil si deg.
Ikke bare henne. Jeg vil si noe til Linus.
Og til Linus.
Beklager at jeg tvilte på deg
da du sa hva du trodde angående ånder.
Jeg vet ikke om jeg takler dette.
Jeg husker da Linus forklarte hvor troen hans kom fra.
Skytsengelen hans.
Han husker da du fortalte ham om vennen din.
Han som døde.
Det var første gang jeg tok Linus med meg hjem.
Sikkert ikke den beste måten å gjøre inntrykk på.
Jeg trodde han var svakelig som trodde på sånt sludder.
Før jeg døde, skjønte jeg aldri hvor ensom han må ha følt seg
eller hvor sterk han var som trodde likevel.
Nolan sier han aldri innså hvor tøft det må ha vært
for Linus å tro når alle tvilte på ham.
Og tenk at min vantro kunne ha ødelagt for kjærligheten deres.
Jeg kunne ikke gå videre før det var rettet opp.
Nolan orket ikke tanken på at tvilen hans holdt dere fra hverandre.
Derfor fant han Bellsbury og ledet Linus til henne.
Han tenkte at om Linus fikk litt troverdighet,
ville Carrie komme tilbake.
Stemmer det?
Takk.
Du har gitt meg den største glede.
Han går videre, og sier farvel.
Kom hit.
Hvorfor er det så vanskelig?
Hva?
Å tro.
Hei.
Har du et øyeblikk?
-Du må hate meg nå. -Hate deg?
For at jeg fikk deg til å føle dårlig for det du gjør.
-Hvem er jeg til å... -Det er ikke din skyld om...
Det er bare et følsomt tema for meg,
siden jeg mistet hukommelsen og livet mitt.
Jeg prøver å gripe fatt i ting som er solide.
Jeg har blitt allergisk mot ting som ikke er så solide.
Det virker rimelig.
Pussig.
For noen av de beste tingene i livet mitt
gir absolutt ingen mening.
Som hva da?
Som oss.
Gir vi ingen mening?
Nei, at jeg våkner fra koma,
og det eneste jeg kjenner igjen, er følelsene for deg?
Jeg kan ikke forklare det. Må jeg spole tilbake?
Nei, la oss ikke spole tilbake.
Akkurat.
Hvis du leter etter noe solid,
hva med ånder?
Hvorfor la noe jeg ikke kan se, komme mellom oss?
Fordi dette jeg gjør,
betyr veldig mye for meg, og om du...
Hvis du ikke tror på det...
Du trengte litt tid og litt pusterom
til å bli klar til å si dette.
La meg få det samme for å bli vant til det.
Ta all den tiden du trenger.
Greit.
Takk.